År: 2018 Månnazisterna anfaller jordens länder
Världen som den var gick under 2018 -
- då kriget mellan jorden och månens nazister ledde till kärnvapenförintelse.
Jordens överlevande tog den enda återstående interplanetära farkosten -
- Vestal Celestial Aemilia, och färdades till månens baksida.
Människorna fann en tillflyktsort... i den forna nazistiska månbasen.
De levde sida vid sida med före detta månnazister.
Jag heter Obi och bor på månens baksida. Sug på den inledningsrepliken...
Jag har bott här hela mitt liv med de sista 1 980 människorna i universum.
De sista - trodde vi.
Vad är det här?
Ett gammalt Walkür-skepp på väg från jorden.
Hur lyckades nån lyfta med ett sånt? Och det finns ju ingen på jorden!
- Är det på väg hit? - Rakt mot landningskupolen.
Luckan är väl stängd?
Luckan... öppnas?
- Skeppets signal kringgår systemet. - Stäng av den!
- Det funkar inte så. - Utrym kupolen och stäng den!
- Vilka finns på skeppet? - Vi har kollat alla våra frekvenser.
Om de har en kod som kringgår systemet måste de vara härifrån.
- Vi kan inte låta okända landa. - Ska vi skjuta ner dem, mamma?
Det sista vi behöver är fler nazister här!
- Obi! Obi! - Stoppa henne!
Tryckfall i landningskammaren. Utrym omedelbart.
Redo för eldgivning. Mår ni bra?
Vad är det här? Vad i helvete?!
- Hon sprang hitåt! - Hitåt, din idiot! -Stanna!
Vad pågår? De stänger sektion för sektion.
Ur vägen!
- Nu har vi ström! - Sir, jag tror att hon är i hangaren.
Nej!
Ingen eldgivning!
Okej, då kör vi.
Ej trycksatt miljö. Använd andningsapparater.
Vad fan nu...?
- Vad gör hon? - Hon tänker rädda dem.
Ta med vakter. Massor!
Obijuana Washington, du kunde ha kommit till skada.
Hej, månmänniskor!
- Vilka är ni? - Jag heter Sasja.
Spänn av!
Vi kommer från Ryssland. Eller det var Ryssland -
-innan jorden flög i luften.
- Och vad ska det här föreställa? - Vad ser det ut som, tjejen?
Mitt skepp Kolja. Jag har byggt det själv.
Hallå, inte röra!
Strök du lim på det och rullade det i skrot?
Jag försökte rädda mitt folk, inte skapa ett konstverk.
Reglerar du bromsraketerna med en däcktryckssensor?
Ja, från en diesel-Volvo. Jag fick omdirigera via grenröret...
Det går inte utan en D30!
- Det är enkelt på Tupolev RR. - Varför använde du inte en, då?
För att vi dog en långsam död på en strålförgiftad jord!
- Vi bodde inte i månparadiset, okej? - Ursäkta, får jag ta över en stund?
Är du bossen, damen?
- Paradiset? Så det tror du? - Det räcker, Obi.
- Hur kände du till månbasen? - Datorn är programmerad att hitta hem.
Som en...
- ...brevduva! En metallrymdduva. - Ja, visst fan är det en duva. -Ursäkta.
Jag beklagar, men ni kan inte stanna här. Våra förnödenheter räcker inte.
Mamma!
Titta på dem. Du kan inte skicka tillbaka dem.
- Särskilt inte i den här rishögen. - Jag har ett ansvar.
De får bo i lagerrummen så länge. Vakta dem, så att de inte ger sig av.
Sen får vi se.
För flyktingarna till lagerrum 27. Ge dem mat och filtar.
Tack för gästfriheten!
Hälsa på mig i kväll, tjejen. Jag kan berätta om Tupolev RR och annat.
Kom nu!
Rappa på!
De hade nog inte haft så bråttom hit om de hade vetat vilken håla det här var.
Överbefolkat, ont om förnödenheter, medicin och utbildat yrkesfolk.
Alltihop håller på att rasa samman.
Om det inte är reaktorn som lägger av, så sabbar en månbävning luftväxlingen.
Och jag är förstås den enda här som kan laga saker.
Varning för månbävning.
Håll er nära väggarna tills skalvet är över.
Luftväxling ur funktion. Lufttrycket sjunker.
Lufttryck stabiliserat.
Är allt bra? Det ordnar sig.
Som så ofta genom historien far vanligt folk illa -
- medan en grupp har allt de behöver. Jag ska bespara er detaljerna.
Men jobsism är månbasens officiella religion.
Jag har en fråga om månbasen.
Befinner vi oss i ett slutet eller öppet system?
Det är ett slutet system.
Och endast i ett slutet system -
-kan vi kontrollera all input -
- så att all output befinner sig i harmoni.
Det finns två slags människor. Harmoniska, som älskar...
Håll käft, sötnos!
Det är en perfekt mekanism.
Låt oss nu be vår helige fader Steve att kasta ljus över oss.
Öppna era ebön-appar.
Helige Steve som är i molnet, helgad varde du, Messias.
Du ska återvända som vd när andra har svikit oss.
Giv oss våra dyra prylar...
Någon här uppskattar inte felfri design.
Någon tror sig vara en avancerad användare.
Du! Visa mig din mobil.
- Jailbreakad! - Varför vill du inte vara som alla andra?
Räcker inte vårt urval av bakgrunder?
Har vi för få ringsignaler för dig?
Du vet vad straffet är för otillåtna ändringar.
- Man blir raderad. - Nej! Nej!
Hjälp! Hjälp!
iBannlysning
Jag tror på Steve! Jag tror på Steve!
- Jag tror på Steve! - Ha ett bra liv efter detta!
- Gick det bra? - Ja då.
Hej, Obi!
Lena, ni lämnade alla här ute att dö!
- Templet är bara öppet för troende. - Som han som sprängdes i atomer?
Han blev bannlyst.
Han var troligen hackare. Eller pirat. Eller bådadera.
Här.
Var hungrig. Var dumdristig.
Snubben har en poäng.
Fattar du hur mycket dörrarna kostade?
- Fattar du hur många som var där ute? - Systemet måste förbli slutet.
Hur länge håller ert system om jag ändrar wifi-lösenordet?
Okej, ceremonin är över. Gå hem, allesammans.
Mamma?
- Mamma! - Hej, vännen.
Vad gör du här inne? Visste du vad som pågick där ute?
- Var är din medicin? - Du behöver inte oroa dig för mig.
Jo. Jag måste oroa mig för alla.
Ända sen pappa dog sköter jag allt här.
Månbävningarna blir värre, elnätet är korroderat, centrifugalfläktarna...
Jag vet inte hur länge jag kan hålla igång det livsuppehållande systemet utan hjälp.
- Tack, Donald. - Vi har enkla lösningar på alla problem.
- Det är bara att tänka utanför ramarna. - Skit på dig!
Obijuana! Du får aldrig en man om du pratar så där.
Jag behöver ingen man, mamma!
- Kommendör... - Hej, Malcolm.
- Jag hörde att du gjorde en insats.
- Inte illa. - Tack. Inget att tala om.
Nu måste jag gå. Vi ses senare, tjejer.
Vilken stilig ung man.
- Ni två skulle göra så vackra barn. - Va...?
Det här är resterna av Aemilia.
Den stackaren har blivit reservdelar.
Ingen tänkte på vad vi skulle göra -
- om vår enda rymdfarkost plockades i bitar.
- Såg du fotbollen i går? - Ja. Östra sidan.
Vem är du?
Du vet vem jag är.
Månführern...? Min mamma såg dig dö.
Din mamma...
Mitt Götterdämmerung. Var är det?
Det har samlat måndamm i 20 år.
Ni människor!
Allt ni vill är att förstöra det jag har skapat!
Som jag förstörde din slarviga knut?
Dumma människa!
Nej, låt bli det där! Du behöver mig.
Din mamma är sjuk.
Vad vet du om det?! Vad behöver jag dig till?
Ge henne det här. Det gör att hon mår bättre.
Vad har du att förlora? Du vet att hon är döende.
- Hur mår du? - Obi...
- Mamma... - Vad är det?
Du måste lita på mig.
Vi måste pröva.
Vad var det för nåt?
Var fick du tag i det?
Jag... Jag är strax tillbaka.
- Jag visste att du skulle komma tillbaka. - Förklara.
Det kallas vril-ya. Det är ren energi.
Det driver våra skepp och ger oss evigt liv.
"Oss" - vilka då?
Lösgör mig, så ska jag visa dig.
Försök inte med några knep, gubbe.
Vi är...
...vrilerna.
För länge sen kom vi till er planet efter en mycket lång resa.
Vårt skepp var svårt skadat.
Men vi hade tur.
Vi hade hittat en planet med luft, vatten och liv.
Min dumbom till bror förde befälet.
Han beordrade oss att försöka ta kontakt med invånarna.
Jag sa att det var ett misstag. Självklart hade jag rätt.
Vi var de enda intelligenta varelserna på planeten. Den var vår.
Vi studerade floran och faunan.
De andra var fixerade vid storvilt, men jag fokuserade på små varelser.
En ny ordning hade uppstå primaterna.
Då gjorde jag något som min bror aldrig skulle ha förstått.
Jag stal lite av vår dyrbara vril-ya -
- och gav till mina två favoriter, Adam och Eva.
Jag kunde ha väntat och låtit naturen ha sin gång -
-men jag hjälpte evolutionen på traven.
Men paradiset var dömt att gå under.
Min bror beordrade oss att ta skeppet och flytta ner under jorden.
Jorden är nämligen ihålig.
I dess mitt finns tillräckligt med vril-ya för oss alla.
Tillräckligt för att driva ert skepp och hålla din mamma vid liv.
De andra vrilerna är inte lika vänskapliga som jag.
De hatar ert släkte. Det blir inte lätt att få vril-ya från dem.
Jag hade inte tänkt be dem.
Så mänskligt av dig.
Ingången till den ihåliga jorden ligger mellan två berg i Antarktis.
"Ingången till den ihåliga jorden"...? Okej, och vad ska jag göra där nere?
Där ligger staden Agartha.
Mitt i staden står ett tempel där de förvarar vril-yan -
- i ett enkelt kärl som kallas den heliga Graal.
Vad har du att vinna på att hjälpa oss?
Jag har inget val, kära du.
Precis som du.
Men åk snart. Ta med dig ryssen.
- Va? Nej! - Ska du flyga skeppet själv?
- Kan inte du följa med? - Nej, nej, nej.
Min närvaro skulle avslöja oss.
- Men du ska få det här. - Äckligt! Jag vill inte ha det.
Bra att ha till hands.
En fingervisning.
Herregud...
Om det här ska gå vägen måste du hålla tyst och göra exakt som jag säger.
Aha! Du behöver bara Sasjas muskler.
Du kommer att bli imponerad.
I Vostok kallades jag den sibiriska björnen.
Har du sett en björn nån gång? Jag slåss med dem. En rysk björn...
Donald! Kan du inte bara köra utför ett stup på den där?
Den här årstiden är visst behaglig i jordens inre.
Jag känner till er resa. Jag vill följa med.
Du håller käft! Stå kvar där.
Obi, nu lägger vi vår osämja åt sidan.
Jag behöver din hjälp.
Varför skulle jag hjälpa dig?
Vi vet sanningen båda två.
Månen finns inte kvar länge till. Snart är vi alla döda.
Jag vill bara skänka min församling tröst.
Okej då. Visst.
Kom nu.
Varför låter du dem följa med?
Äntligen ett sätt att bli av med dem.
Stanna!
Vi måste röja honom ur vägen. Jag letar rätt på ett stort tillhygge.
Vänta här och håll tyst.
Den röda här och den vita här.
Du...
Kompis, uniformen är slagsäker. Hur tänkte du egentligen?
- Hej, Donald -Läget, Brian? - Tyler -Tjocke Tyler.
- Obi...? - Malcolm!
Vad håller ni på med?
Förlåt, vi visste inte att det var du.
Hallå, jag är skadad!
Vi tänker stjäla det där Walkür-skeppet -
- åka till jordens inre, som lär vara ihåligt -
- och leta rätt på det som kan driva mitt skepp och rädda mamma och oss alla.
Okej?
- Okej, coolt. Får jag följa med? - Ja! Jag menar, vi kan behöva musklerna.
Ursäkta, men det är mitt jobb.
Vem är det här? - Vem är du?
Hör du, cowboy, teamet är fulltaligt. Vi har redan alla...
...muskler vi behöver.
Malcolm, jag vill inte klaga, men ska du inte behålla kroppspansaret på?
Det kommer att bli farligt.
Det är inte mitt privata. Det blir böter om jag bär det när jag inte är i tjänst.
Och det är lugnt. Jag har min turtröja.
- "Turtröja"... - Nu gör vi det.
Ja, nu gör vi det! Nästa uppehåll - jorden.
Atomvintern har gjort ytan obeboelig. Vilka äventyr vi ska få uppleva där!
Eller så dör vi en plågsam död i strålsjuka. Spänn fast er.
Vad kallt det är!
- Förlåt. Ska jag sätta på värmen? - Ja, det vore fint.
Jag har ingen.
Klarar skeppet atmosfären?
Det håller, tjejen. Jag har byggt det själv. Läs kartan, bara.
Enligt kartan ska vi sätta kurs mot Antarktis.
Håll utkik efter stora isfält eller så.
Det var ju till stor hjälp... Halva jorden är istäckt numera.
- Aj då... - Just det. Aj då.
Hur som helst...
Styr söderut mot den stora byggnaden där borta.
- Vad är det för ställe? - Inte vet jag. Vi landar försiktigt.
- Vad gör du?! - Justerar sidrodret.
Det där ändrar nosvinkeln! Låt bli!
Varför sitter reglagen fel?!
- Vad var det där? - Grattis, tjejen! Du sabbade det.
Det gjorde jag inte alls!
Sitt väldigt, väldigt stilla.
Jag kan inte vända. Du sabbade skeppet.
- Rör inget mer! - Men vi kraschar!
Det är ditt fel!
- Dra här! - Den går inte att rubba.
Hårdare!
- Typisk rysk kvalitet! - Skyll inte på mig! Tekniken är tysk.
Okej, jag är oskadd.
- Är du oskadd? - Ja då.
Okej, alla stiger ur.
Jag sätter mig aldrig mer i nåt du har byggt.
- Du skulle inte ha ändrat nosvinkeln. - Konstigt att inte allt exploderade!
- CDI och OBS var helt felinställda. - Hör ni...
- Är mätaren från en gammal ubåt? - Hör ni!
Jäklar!
Behöver jag säga att det här var otippat?
Jäklar! Alltihop var alltså sant.
Det måste innebära att vril-ya ger energi -
- åt den gulliga lilla solen där borta. Och det är precis vad vi behöver.
Nå, vad tror du?
Troligen runt här och in i mitten.
Tog nån med en kompass?
Tyvärr. Ingen täckning.
Jag trodde att jag hade den här...
Wow! Är det där en...
Oj... Ja.
Nokia 3310. En klassiker.
Pappa pratade om såna här för jämnan.
Den första mobil han ägde. Är det originalskalet?
Oförstörbar. Den klarade ett kärnvapenkrig.
Har den funktionen meny plus stjärna?
- Just det, knapplås. - Självklart.
- Alla originalringsignaler? - Absolut.
Snake?
Oslagbart rekord.
Stoppa ner den, annars blir du bannlyst av den där dåren.
- Bann-vadå? - Strunt samma. Stoppa ner den.
Förresten... Få se på den igen.
Ska jag stoppa ner den eller ge dig den?
- Har inte den här en kompass? - Nej, bara spel...
...inställningar... verktyg...
- Pröva med "Verktyg". - Kalkylator, klocka...
...kompass.
Fungerar perfekt - utan wifi.
Det här är det förlovade landet.
Det perfekta slutna systemet där vi kan kontrollera allt.
Det här vill jag ha.
Ryan, öppna Powerpoint. Jag ska diktera några bilder.
Okej, alla. Jag känner på mig att det är hitåt.
- Följ mig. - Nu ska vi träffa det här ställets vd.
Vänta.
- Jag går och kollar. - Det är precis vad du inte borde göra.
Malcolm... Malc!
Var inte rädd, jag... ska skydda dig.
På allvar? Ska du skydda mig?
Vadå, tror du mig inte?
Jag är erfaren, tjejen. Jag har slagits mot björn och tiger.
I Ryssland finns många hungriga djur...
Malc?
Det här stället är helt sjukt. Den där grejen bara...
Och jag...
- Lova att aldrig göra om det! - Då måste vi gå. Det kommer tio till.
Vad är problemet? Tio mot en är nästan jämnt.
Vi måste gå! -Vilket håll? Och säg inte ditåt.
Alltså... Jag bara...
Vänta lite.
Hon vet inte. Vi har gått vilse.
Nej då. Jag bad er bara vänta lite.
Det är fel. Det är hitåt.
Vi kom ju just därifrån!
Vänta nu... Är du vansinnig på riktigt?
Vi är inuti jorden. Det är enkelt, som i en spegel.
Öst är väst och väst är öst.
Jag, vansinnig...!
Den legendariska staden Agartha, mitt i jordens mitt.
Och mitt i staden finns vril-yan.
Tyvärr vimlar det av vriler här -
- och jag är inte så förtjust i hamnskiftande reptilhumanoider.
Det här borde bli intressant.
Du, grabben!
Kom och torka upp här.
Det har verkligen varit några intressanta årtusenden på sistone.
Vi har infiltrerat människornas ledarskikt -
- och manipulerat dem att förgöra varandra.
Vi kanske gick lite väl hårt fram inom politiken.
Ursäkta, men till mitt försvar -
- var jag den första av oss som prövade på de ogästvänliga farvattnen.
Ja, och vi är mycket stolta över dig, Caligula.
Men du blev - i brist på ett bättre ord - vansinnig.
Och vi har lärt oss att människor inte gillar när vansinne blir för besvärligt.
- Och så har vi det där med din häst. - Vi är bara vänner.
Herregud, lille Zucky!
Vem hade trott att sociala medier skulle fungera? Det var briljant.
Alla kollar kattvideor eller skickar snoppbilder i stället för att tänka.
Mycket bra. Det hjälpte mig i valet.
Och ni två galna grabbar -
- med era korståg eller jihad, eller vad ni nu vill kalla det.
Inget går upp mot monoteism -
- om man ska få folk att strida i sekler om exakt samma ideologi.
För att inte tala om Adie.
Adie Hitler med hans Achtung!
Heil min sexighet! Heil mig!
- Saatanan tunarit! - Håll klaffen, din fylltratt!
Vad tänkte ni säga om mig? Ni lyckades förgöra alla människokrypen.
Men ni förstörde allt annat på kuppen, fru president.
Jovars...
Total seger. Alla utom några få är borta.
Och nu är planeten vår igen.
Ja, en vacker, obeboelig planet.
Totalt förödd av kärnvapen. Utmärkt jobbat, ms president.
- Jag har nåt att säga. - Håll käft!
Har jag fel, eller har vi inte fortfarande vårt rymdskepp?
Varför inte bara åka till en annan planet?
Rymden, Margaret.
Rymden är enorm! Vart tycker du att vi ska åka?
Andra stjärnan till höger och sen rakt in i morgondagen?
Vet du hur svårt det är att hitta en beboelig planet?
Min bror skapade den här ohyran!
Människorna.
Han ska få sitt straff, så fort jag hittar honom.
Men vi hade inte behövt ge oss av -
- om inte ni hade förvandlat markytan till en radioaktiv soppa.
Ms president. Sannerligen en total seger.
Nu ska vi inte överreagera.
Snälla ni!
Sitt ner och njut av maten.
Min käre bror.
Jag ska hitta dig.
Och när jag hittar dig ska jag doppa ditt huvud i en hink med skit!
Skit.
Det är...
Vi borde ta till vänster här.
Och sen tror jag...
Kolla, det är han! Han lever fortfarande. Vad var det jag sa?
Låt bli! Behöver jag verkligen säga att det inte är han?
- Hur kan du vara säker på det? - För att vi är i jordens mitt.
Vem vet hur långt hans verklighetsförvrängningsfält når.
Vi kanske bara tror att vi är här för att han vill att vi tror det.
Han är den förste Steve. Han kommer att visa oss vägen.
Allsmäktige Steve, vi är dig inte värdiga!
Vi måste springa.
Var hälsad, ers vd.
- Vad är planen? - Vänta lite, så ska jag tänka ut nåt.
Kanske springa igen?
- Kom! - Fortsätt ni. Jag uppehåller dem.
Malc!
Malcolm!
Kom. Nu går vi.
- Jag fattar inte. Vad gör vi nu? - Vi ska hämta graalen.
- Ska vi inte rädda din man? - Han kan ta vara på sig själv.
Men det kan inte jag...?
Jag klarar inte det här ensam.
Jag behöver dig.
- Honom har jag sett förut... - Vad heter han?
- Den där... - Vad heter han?
IBM? Bill Gates? Donald Trump?
- Kolla på sviden. Hugo Boss! - Nej, nazistkungen.
- Jag har massor av frågor. - Vi kan hjälpa varandra.
- Quid pro quo. - Du lät mig inte tala till punkt.
Jag har massor av frågor.
Synd bara att ni inte får leva, så att ni kan besvara dem.
- Döda inte mig, döda henne! - Ingen blir dödad.
De behöver oss.
Jag har ett affärsförslag.
Du kommer att gilla det.
- Hur öppnar man? - Inte vet jag!
Sluta! Ge mig papperet.
Här står det nåt om "finger".
- Det kanske är rappakalja. - Kanske inte.
Kom med en idé nu!
Vad är det där?
Min bror...?
- Var är han? - Quid pro quo.
- Vad vill du ha? - För mitt folk hit till jordens inre.
Så att ni kan ödelägga Agartha som ni har ödelagt hela planeten?
Bara mina anhängare. Bara jobsisterna.
Vi uppskattar det ni har åstadkommit här.
Vi ska bevara det i perfekt harmoni.
Pssst, Donald! Förhandlar du med Hitler?
- Han håller inte ord. Tjeckoslovakien...? - Tror du att jag är dum?
Jag försöker få honom att skriva på ett slutanvändaravtal.
Ingen läser sån skit. Han gör som han vill ändå.
Det är ett heligt, bindande kontrakt.
Siri - slutanvändaravtal.
Öppnar heligt slutanvändaravtal.
- All information är relevant för... - Ja, ja, ja, ja! Jag accepterar.
Siri - kartor.
- Destination: hem. - Tar fram väganvisning hem.
- Rutt planerad. - Det förklarar mycket.
Månens baksida.
Ni har gjort oss en stor tjänst.
Äntligen kan vi lämna den här fasansfulla planeten.
Så klart. Vad är man utan en flyktplan?
Jag kan kläcka idéer med dig.
Bara du hämtar hit mitt folk.
Ja, apropå det...
Smaklig måltid, grabbar!
Wow... Den heliga Graal.
Jag hämtar den.
Var försiktig!
Det står att graalen inte kan tas loss utan att man utlöser nån form av...
...självdestruktion.
Wow...
- Hur mycket kan den här grejen väga? - Vadå för vägar? Jaså, väga!
Ungefär 84 zolotnik.
- Zolot-vadå? Hittade du just på det? - Det är ett gammalt ryskt system.
Det blir...
...1 500.
- 1 500 vad då? - Uns.
Eller gram. Jag minns inte, men troligen gram.
Det var uns.
Aj då...
Jag har sparat lite plats.
Du såg allra godast ut.
Jag avslöjar inga planer, men det blir tuffa tag när kedjorna åker av.
Vi tar inte av dig kedjorna. Fångenskap funkar inte så.
Förlåt. Jag borde ha varit tydligare.
Halt! Stanna! Stanna!
Där!
- Kan du köra? - Hur svårt kan det vara?
- Socialister! - Otrogna hundar!
Hoppa på!
Jävlar!
Kommunistjävel!
Ge hit, jag vill köra!
Hoppa in! Nu!
Ge hit!
Det här blir intressant... - Fortare!
- Kom igen, ni klarar det! - Vi klarar det aldrig.
Killar...
Hur gick det?
Herrejävlar!
Förlåt en dum fråga, men har ni graalen? Vi måste väl inte tillbaka?
Coolt!
Vad hände med de andra?
Hitler åt upp dem. Och det är ingen eufemism.
Då så. Vi är färdiga här.
Landningskupol stängd.
Obijuana Washington, nu ligger du riktigt illa till!
Att åka var det barnsligaste, mest envisa...
Inte nu, mamma!
...och det modigaste jag nånsin har sett.
Jag är så glad att du är tillbaka! Min lilla vän...
Ur vägen!
Wolfgang...? Omöjligt.
- Fick du tag på den? - Vad då?
- Vad vacker den är. - Utmärkt.
- Ge mig den. - Tror du jag låter dig lämna oss att dö?
Din mamma dör först.
Fan!
Nu räcker det. Varför sköt du honom?
Tror du att han är farligare än jag? Måste han elimineras?
Du, jag är väldigt farlig. Därför att...
Precis i tid. Tacka vet jag tysk punktlighet.
Pünktlichkeit.
Bara det inte är vad jag tror...
Det är inte sant...!
Sieg heil, Mutterfickers!
Broder!
Trevligt att du hälsar på.
Jag anade en av dina patetiska komplotter -
- så fort jag fick syn på den där ohyran i min stad!
- Gå undan från skeppet. - Om du älskar den här rasen så mycket...
...kan du lika gärna dö med dem.
Blondi!
- Är ni döende eller kan ni hjälpa till? - Jag är okej. Man har ju två njurar.
- Jag är också okej. - Gör skeppet redo.
Slå larm, alla måste härifrån!
Mamma... Du måste följa med dem.
Jag ska försöka stoppa honom.
Hör på mig, Obi! Jag har levt mitt liv. Jag hade chansen att bli hjälte.
- Vi har inte tid med det här. - Du gör mig mycket stolt, gumman.
Min älskling.
Pappa och jag kommer alltid att älska dig.
Vad gör du? Mamma...
Mamma!
Nu ska du rädda det som finns kvar av mänskligheten.
Blondi, dags att döda.
Jag ska döda dig, din smutsiga hora!
Gå ombord på skeppet, allihop. Kom igen!
- Jag kopplar graalen till skeppet. - Nej, jag! Men först måste alla ombord.
Vi är ett team nu. Lita på mig.
Snabba på!
Kom igen!
- Lita på mig. - Kom nu!
Kom!
Otroligt!
In! -Kom, hela basen störtar samman!
Mamma! Kom, du klarar det.
Mamma!
Bravo, älskling.
Bravo!
Du är mer än jag kunde drömma om.
Synd bara att det måste sluta så här.
Nej, mamma!
Nej!
Mamma! Nej!
Det spelar ingen roll, Wolfgang.
De har graalen. De klarar sig.
Nej! Nej!
Inte förrän då förstod jag hur mycket jag hade sett upp till och litat på mamma.
Det hade alla de här människorna. Och nu litade de på mig.
Huvudmotorerna går för fullt.
Sköldkraft... på nu.
Kaffemaskinen är online.
- Är alla välbehållna? - Ja. Lufttrycket är stabilt.
Sasja?
Sasja - prata med mig!
- Varför händer det här? - Jag vet inte.
Nu händer det. Mig lurar man inte så lätt.
- Var är vapnen? - Det finns inga. Det är ett fraktskepp.
- Det är amerikanskt. Det måste ha vapen. - Annars har jag gott om vapen.
Ni och alla ombord är helt och hållet i mitt våld.
Hur kontaktar han oss? Jag tog bort all kommunikationsutrustning...
Mobilnät?
Malcolm, ta rodret. - Sasja, mobilen.
Ni förstod aldrig hur det kunde ha blivit om vi hade samarbetat.
Inte motarbetat varandra!
Vi kunde ha erövrat hela galax...
- Klyschig skurkmonolog avstängd. - Tack!
Det här ser ut som en sköld runt skeppet som har tappat 75 % av kraften.
Nu är den nästan helt borta.
Hejsan!
- Malcolm, kan du vinna typ tio sekunder? - Ingen aning.
- Vi är inne! Eller hur? - Smart tjej.
Den där skenheliga Donald har säkert också jailbreakat sin mobil.
Ja! Vill du ha den äran?
Slå på honom igen.
- Ni har aldrig förstått. - Du, Wolfgang!
Allt jag ville göra...
- ...var att hjälpa er. - Hälsningar från mamma!
iBannlysning
- Va...? - Ha ett bra liv efter detta!
Ja!
- Ja! - Ja! Ja!
Jaaa!
Det är märkligt med hopp. Det behövs bara en liten strimma -
- så kan man gå i evighet genom mörkret. Eller flyga i en rymdrishög.
Eller "risrymdhög", som Sasja sa.
Ja! Ja!
Nytt rekord.
Där var jag - jag mot tre dinosaurier. Allt jag hade var en Rubiks kub.
Är allt bra, Sasja?
Oj, tog du pannbiffen? Jag borde ha varnat dig.
Nej, det är inte det.
Jag kan inte mäta mig med honom.
Han slåss mot förhistoriska odjur och blir nästan uppäten av Hitler.
Jag har inga bra historier eller snygg kropp. Jag är bara...
...en oljig babian.
Så säger man inte. Du menar "skitig mekaniker".
Jag tänkte fråga om ditt Walkür-skepp. Hur stabiliserade du grenröret?
Jag försökte lista ut det, men så hände allt det här, och jag...
Jag omdirigerade utblåset via en D17-termometer.
Toaletten användes som avgasrör.
Det var enda sättet att bli av med över- skottsvärmen utan att använda kylarna.
- Perfekt. - Inte så elegant, men...
Jo då, det är perfekt.
Hon gillar dig, kompis.
Jag trodde hon gillade dig.
Hon är lite för tanig för mig.
Jag gillar stora, starka och ludna typer. Oljiga babianer...
Ingen fara.
Jag är mycket vidsynt. Några av mina bästa vänner är...
- Hur mår du? - Är det jordnötter i såsen?
Och skaldjur?
Och vete?
Det finns inget värre än att ta farväl av sina kära i förtid.
- Särskilt om kistan är tom. - Givakt!
Jag hann aldrig säga hur mycket jag älskade henne.
Och nu är det för sent.
Och Malcolm - min enda sanna vän under alla dessa år...
Malc...?
- Lever du? - Förlåt mig.
Min kropp lägger av ibland. Jag blir som död.
Mamma begravde mig typ 20 gånger när jag var liten. Helt sjukt.
Har ni fattat att ni gillar varandra?
Ni kanske redan visste det, men för mig var det en överraskning.
Den där irriterande, magra skitiga ryssen... Vem hade trott det?
I den här farten tar det 100 år att komma till Mars.
Du glömmer den lägre gravitationen och snabbare accelerationen. Snarare 80.
Det glömmer jag inte alls.
Men vi kan utnyttja den excentriska banan och möta Mars vid perihelium.
Cykeln är mycket snabbare än jordens. Vi kommer att dras till...
Nu är vi på väg mot Mars, den röda planeten.
Kanske kan mänskligheten överleva trots allt.
Vi får aldrig veta det, men våra barn får åtminstone en chans.
Vi håller tummarna.
Översättning: Jonas Fåhraeus Svensk Medietext
Ansvarig utgivare: Michael Porseryd AB Svensk Filmindustri